PRIPJAT, UKRAJINA, JEDRSKA ELEKTRARNA ČERNOBIL - 3. REAKTOR
Prihajajo.
Lepo te je videti, JJ. –Tudi vas, general.
Dobrodošli v Rusiji. –V redu. Nadaljujmo že.
9,7 kilogramska plutonijeva konica z dodanim tritijem.
Doseže lahko moč do 800 kiloton.
Vzemite si čas, gospodje. Želimo, da boste vsi zadovoljni.
Že imate koga, ki vam bo sestavil orožje? –Kaj?
Nekoga, da izdela orožje. –Zakaj te to zanima?
Nabava plutonija je prvi korak, ampak izdelava orožja je najpomembnejša.
Preprosto vprašanje, ker pač poznam ljudi. –Ne, ni preprosto.
Vprašal si, kdo mi bo izdelal orožje. –Imata problem? –Seveda.
Mislim, da ta tip dela za vlado. Si od Interpola?
Mogoče MI6 ali CIA? –Ne bodite nori.
Sem samo moški,
ki stoji pred drugim moškim in ga prosi, da ga ne ustreli.
Citat iz Notting Hilla. –Najebal je.
Uredil bo. –Kaj bomo?
Nič ne moremo. Predaleč je. Vedel je, da je sam v tem.
Kaj pa mislite, da veste, da merite v mojega prijatelja?
Njegova zgodba o ruski mafiji. Bil naj bi preprodajalec orožja.
Ampak moji znanci še niso slišali zanj.
Pač nimate pravih znancev. –In ta lažni naglas.
Bi naj bil ruski? Za božjo voljo, pojdi raje na igralski tečaj.
Zveniš kot Mickey Rourke v Iron Manu 2. –Blefira. Preizkuša ga.
Vse je dobro. Ni razloga za skrb.
Dobil si me.
Sranje. –Nisem čisto v igri. Vohunjenje je zame nekaj novega.
Je pa čudno.
Za vojaka sem bil rojen, za te zadeve pa niti ne.
Sem pa dober pri eni stvari. –Kateri pa?
Razbijanju glav.
Prekleto! –Sem rekla.
Dajte, gremo!
Ubijte ga!
Se zajebavate?
Dajte, no!
DrSi & Partis.si predstavljata RAZKRILA SEM VOHUNA
CENTRALNA OBVEŠČEVALNA AGENCIJA LANGLEY, VIRGINIJA
Tako se dela, ubijalec! –Hvala. –Postal si legenda.
Sem Bobbi Ulf iz tehnične podpore.
V čast mi je govoriti s tabo.
Prebrala sem vsako stran tvoje kartoteke.
Strani se kar same obračajo. Petdeset odtenkov Neverjetnega.
Kim te hoče takoj videti za poročilo. –Takoj. –Super. Kul.
Lep dan želim.
Razbil si jih. Pravi kavboj. –Ja.
Zelo junaško! –Hvala, šef. –Ne, samo sarkastičen sem.
Naloga ni bila samo preprečiti to prodajo.
Hoteli smo več informacij, da bi lahko razbili to mrežo.
To bo zelo težko, saj si vse ubil.
Gregovich. Hassanov finančnik. Hassanova glava.
Zaradi tebe nimamo ničesar več. –Imamo jedrsko sredico.
Izkazalo se je, da sta dve sredici.
Z drugo je pobegnil Azar. Edini, ki ga nisi ubil.
Zdaj ima polovico vsega, kar potrebuje za uničenje velemesta.
Tvoje delo pri posebnih enotah je bilo brezhibno.
Ampak naše delo pa je čisto drugačno od tistega.
Za vohunjenje potrebuješ prefinjenost in čustveno inteligenco.
Saj ju imam. Sem zelo čustveno inteligenten.
Praviš, da lahko bereš
neopazne kretnje in mimiko ljudi, da opaziš njihovo trenutno voljo?
Absolutno.
Na kaj nakazuje moja obrazna mimika?
Naj začnem brati? –O, mojbog.
Spoštujem te, JJ. Za nas si dobil velike bitke.
Ampak z vsem spoštovanjem … Mislim, da nisi primeren za to.
Preostanek dneva vzemi prosto. Pojdi domov in si odpočij.
Hvala, Jimmy.
Lahko noč, Borovnička.
Alexa, predvajaj nekaj sproščujočega.
Moja najljubša majica.
Je od kul francoske glasbene skupine, ki mi je všeč.
Bila sem na njihovem koncertu, ko sem živela v Franciji. Francoska glasba mi je všeč.
No, ja.
Ker že omenjaš. Tudi življenje v Franciji je kul.
Če pridem v soboto drsat? No, lahko vprašam mamo.
Kako je bilo? Ja, saj vem, Ozzie.
Izgubila sem jih že z izjavo, da mi je všeč francoska glasba.
Obstaja črta med prijateljskim in obupanim.
WICKER PARK, CHICAGO, ILLINOIS
Lepa majica. Si jo vzela v moji sobi? –Ja.
Kako je v šoli? –Odlično.
Osnovnošolke vedno toplo sprejmejo nove učence.
Vedno smo prvi, ki jih povabijo na zabave.
Veš, kaj mislim jaz? –Da ni prepozno, da me šolaš doma?
Ne.
Če ne boš igrala in boš preprosto ti,
boš dobila prijatelje, ki bodo videli, da si super, kot te vidim jaz.
Veš, kdo govori take stvari? –Kdo?
Starši vseh otrok, ki niso povabljeni na zabave.
Ne boš pojedla jajca? –Ne, hvala.
Pazi. –Umakni se.
Chicago je zmagal.
Kako ste, fantje? Umakni se z mojega sedeža.
Kaj je to? –To? Francoska glasbena skupina, ko sem …
Mojbog, marmelada je. Imaš jo po celem obrazu.
Ta gre na Instagram.
Ne smem dajati svojih fotografij na internet.
To pravi moja mama. Boji se hekerjev.
Kdo bi se ukvarjal s tabo?
Slišala sem, da bo tu zabava z velikim drsališčem.
Poglej, je že dobila osem všečkov.
Kljub spodleteli akciji v Rusiji je NSA našla novo sled.
Verjamejo, da je Hassan sodeloval s tem moškim.
Victor Marquez, bivši francoski specialec.
Francoski državljan, ki že 20 let preprodaja orožje na črnem trgu.
Victor je pred kratkim začel še s posli na jedrskem področju.
Pridobil je tudi sovjetske načrte za manjšo jedrsko bombo.
Že leta tesno sodeluje s svojim bratom Davidom.
Sedaj naj bi prišlo do merjenja moči med njima.
David ni želel, da ima brat tiste načrte, zato jih je skril.
Victor ga je v jezi ubil.
Kasneje ga je policija skoraj ujela. Pobegnil je in še vedno je na begu.
Ta uboga ženska. Morda kdo ve, če je z njo vse v redu?
V redu je.
Če Marquez najde te načrte in jih proda Azarju bo bum.
Naša naloga je, da ujamemo Marqueza, preden dobi načrte.
Pa vemo, kje je? –NSA pravi, da se bo v Berlinu sestal z Azarjem.
Obožujem Berlin. –Christina, ta je tvoja.
Imamo tudi podatke od MI6.
Dešifrirano sporočilo nakazuje, da je Marquez v stiku z odvetnikom.
Parižanom in prascem, Kollom.
Pariz je lep. –Tudi ta je tvoj, Christina. –C'est bon. –JJ?
Ja, gospod. –Ti boš nadzoroval z Bobbi.
Prosim? –Neverjetno!
Žena mrtvega brata je spet v ZDA. Ne vemo, če je kakorkoli vpletena.
Dokler ne ujamemo Marqueza, je najbolje, da jo nadziramo.
Tvoja zadnja priložnost.
CHICAGO, ILLINOIS
Tukaj sva.
Neverjetno. Končno sem na terenu.
Med vsemi pa na prvi nalogi sodelujeva midva.
To ni ravno naloga, midva pa tu ne obstaja.
Kaj ti bo to, če nisva na nalogi?
Načrt B. –Ja.
Za pomembno in potencialno nevarno nalogo.
Ne dotikaj se tega. Oprosti, Borovnička.
Ljubo doma, kdor ga ima.
To ni niti podobno Parizu.
Jaz vzamem posteljo.
Kar imej jo. Jaz bom na kavču.
To je kri. –Ne, ni kri. Lahko je kakšna omaka …
Je pač nekdo jedel v postelji. Ne, to je kri …
Podrobnosti o nalogi imam. –Končno. Čas za akcijo.
Kate Vale, žena pokojnega Davida Marqueza.
Prihaja iz Chicaga, pred tremi meseci sta se s hčerko vrnili iz Pariza.
Nimata bližnjih sorodnikov, brez profilov na družbenih omrežjih.
Je sestra v lokalni bolnišnici.
Misliš, da je služba le krinka? –Ne vem.
No, to je njena hči, Sophie. Ima devet let.
Začela je obiskovati četrti razred na Oak Tree Charterju.
Gotovo bi jo premagala.
Greva delat.
Hitro končajva.
Neverjetno. Vedno nosiš slanino s sabo? –Ja.
Omara? To je malo nesramno.
Preiskal bom stanovanje in nastavil kamere.
Kamere delujejo.
Vse je v redu. –Razumem. Pravkar se odpravljam od tu.
Vrnila se je.
Ko sem dobila račun, sem se zavedla, da nimam denarnice.
Vem, meša se mi. Ne, zdaj jo bom vzela.
Brez skrbi, čez 20 minut bom tam.
Skrij se! –Kam? –Nekam, kjer gotovo ni denarnice.
Saj veš, kako vozim. Kmalu se vidiva. Adijo.
Nehaj!
Vse bo pregledala.
Hodi po hodniku.
Zdaj je v sobi.
Mojbog. –Kaj naj pa zdaj?
V kuhinji je. Pojdi ven čez 5,4 … Zdaj.
Pri vhodnih vratih. In, mirno!
Pojdi že!
Kako lepo.
Meša se mi.
Tega ne bom prenesel. –Ja, saj te razumem.
Napetost, pričakovanja, vznemirjenje …
Od adrenalina lahko hitro postaneš odvisen.
Dolgčas je. –Ja, to delo je večplastno, kajne?
Reči moram, da sem navdušena, ker se lahko učim od tebe.
Ne učim te.
Izgleda kot odnos učenec-učitelj.
Nikakršnega odnosa nimava. –Ne še.
Ampak čutim, da delava na tem odnosu, ga gradiva.
Ti boš z mano delil svoje grozne zgodbe s terena,
jaz pa ti bom pokazala …
Ne dotikaj se.
To je bilo noro! Točno o tem govorim!
To me moraš naučiti.
S tvojimi motoričnimi sposobnostmi, bolj težko.
Ti si tehnica, jaz pa za akcijo.
Morda bom vse presenetila in bom tudi jaz za akcijo.
Lahko, da te bom kdaj rešila.
Ti? Nikoli.
Pomoč. Kaj pa pomoč?
Bi te res bolelo, če bi mi pokazal par stvari?
Za primer …
Av.
Prosim, zapri vrata. Hvala.
Poznam ta izraz na tvojem obrazu? –Kateri?
Ta, ki pomeni, da mi boš povedala slabo novico.
Ne, s tem izrazom sem hotela vprašati, če bi nocoj jedli špagete.
Ta izraz pomeni tudi, da ne moreva na drsanje.
Daj no, mami.
Delati moram dodatno izmeno. Žal mi je, Sophie.
Vsi bodo šli. –Vem, ampak nimam druge izbire.
Kaj pa, če bi kaj počeli, ko se vrnem? Kino? –Seveda.
Druženje z mamo je veliko bolj kul kot imeti prijatelje!
Sovražim ta kraj!
Ja, jaz tudi …
Torej predvidevaš, da drsava, le zato ker sva geja?
Ko vidiva bleščice, iskrice in slišiva Celine Dion, se ne moreva upreti?
Kot muhe na med, kaj? –Žal mi je. Nisem tako mislila …
Zafrkavam te, punca. Se šališ? Seveda drsava.
S Toddom sva se spoznala na tečaju drsanja.
Tam me je osvojil, kajne, T?
Pritrdilno je zabrundal.
Seveda bi si z veseljem nadela drsalke in šla s Sophie,
ampak imam jutri ogromno opravkov, Todd pa dela od doma.
Terapevt je. –Terapevt?
Ljudje se mu odprejo. To je res neverjetno.
Če bi se rada pogovorila o delu, življenju ali izbiri barve las …
To ni bila izbira. To je moja naravna barva las.
Tudi takrat imaš izbiro.
Bova jo pa z veseljem pazila. Nama nič ne uide.
Je tako, T? Tudi to je bilo pritrdilno. –Res?
Imamo vsiljivca. –Pes je našel kamero.
To pa ni dobro. –Saj ne ve kaj gleda.
Ne moreš ugotoviti, da je to kamera. –Si prepričana?
Pa tudi, če izve. Ne more je izslediti. Je brezžična in kriptirana.
Ne vem … Sumničava je.
Omaka Piccata s piščancem in brokolijem. Pazi le na sladoled.
Hej, Carlos. –Ni vanilije? Kot po navadi.
Izvoli. Obdrži drobiž.
Preglejva kaj sva sinoči zamudila, ko sva nakupovala.
Kako je bilo v šoli? Si se kaj novega naučila?
Kaj pa rišeš? –Nič.
Mami, kak pa je bil tvoj dan?
Bil je izjemno naporen in stresen.
Verižno trčenje z veliko žrtvami.
Bilo je več amputacij. Kri je kar brizgala naokoli.
Se je to res zgodilo? –Ne, rada bi le, da se pogovarjava.
Si še jezna name zaradi drsanja?
Hudo mora biti. Mama se trudi, razvajenka pa ji neprestano teži.
Ni ravno razvajenka. –Kako si prišla sem?
Ima kamero. Morda oddaja v živo. –Sta iz CIE? –Ne, nisva.
Sta tukaj, če bi se slučajno vrnil moj stric?
Bi se moral vrniti? –Ne, sovraži mojo mamo.
Enkrat sta se skregala za božič.
V prefinjeni restavraciji mu je po glavi zlila veliko vina.
Jaz se tega ne bi dotikala. To mu ni všeč.
Ustvarila si neugodno situacijo, mlada dama.
Zdaj pa mi predaj ta telefon, preden zaideš v težave.
Bolj boš imel težave ti,
ker te je razkrila 9-letnica, ki te snema in nalaga v oblak.
Ta video zlahka delim s svetom.
Res lahko to naredi? –Ja, sploh ni tako težko.
Poglej, punčka. Midva sva tvoja prijatelja. Skušava ti pomagati.
Ščitiva tebe in mamo.
Zakaj pa to skrivata in nama po stanovanju nastavljata kamere?
Posvet.
Razkrita sva. Po protokolu morava nehati. –Pa ne bova.
Če Kim izve, da me je razkrila, je moje kariere konec. –Kaj pa bi?
Ubijem jo in naredim, da izgleda kot nesreča. Na stopnicah. –Kaj?
Še vedno snemam.
To se je slišalo huje, kot sem mislil.
Šalil sem se. Bila je šala, kajne?
Zelo smešno.
Tako vama povem … Lahko mami pokažem ta video, lahko pa se dogovorimo.
Dobra je. –Kaj hočeš?
Naj bo jasno, da se bo to zgodilo samo enkrat.
Po 40 minutah greva od tod, razumeš? –Ja.
Lahko pomagam? –Številko 35, prosim. –Pa vam, gospod? –Jaz ne bom drsal.
Ne boš drsal? –Rekel sem, da te bom peljal drsat, ne da bom drsal.
Res moram iti sama?
Nimate pravila, da sovojaka ne pustite samega na bojišču?
Ja, ampak nisi vojakinja.
Ne znaš drsati? –Po 30 minutah greva.
Kaj vidiš, ko pogledaš tja?
90 civilistov, minimalna varnost, mehka ograda, brez kritja.
To so ljudje, ki se smejejo in zabavajo. Moral bi poskusiti.
29 minut.
Se bojiš?
Številko 49, prosim.
Kaj čakaš? Vsi znajo drsati. –Bom že.
Si dobro? –V redu sem.
Dober trik. Bum. –Utihni.
Pozdravit grem nekaj prijateljev.
Gospod, boste spet padli? –Ne. –Ste prepričani? Tresete se.
Če se, se od jeze. Mislim na to, kaj vama bom naredil.
Zdravo. –Kaj pa ti tu? –Kar pogosto sem tukaj.
Lahko drsamo skupaj. –Mi se zabavamo po svoje.
Se gremo lovit? –Pridite. –Takoj pridemo. Pa drugič.
Hvala bogu.
Takoj ven! Tukaj ne dovolimo nasilništva!
Sama sta začela!
Kakšen idiot, ne morem verjeti. Kriv je, da so naju vrgli ven.
Izplačalo se je.
Kaj se ti je zgodilo na drsališču?
Kaj se je zgodilo tebi? –Mislim, da sem si nekaj zlomil.
Globoko v meni.
Sladoled ti bo izboljšal počutje. Meni vedno pomaga.
Sladoled ni del dogovora.
Bi rad to povedal moji mami?
In? –Malo bolje se počutim. –Jaz tudi.
Sva še kul, kajne? –Kaj misliš s tem?
Nikomur ne smeš povedati kdo sem jaz, ali kaj delam.
Živi svoje življenje, nama pa daj mir.
Kul sva. –Kaj je to? –Prisega z mezinčkom.
Si resna? –Daj.
Paziti bi jo morala! Kaj se je zgodilo? –Glej, tam je!
Čigavega mezinčka se dotikaš? –Mami, poslušaj me!
Pusti mojo hčerko! Daj mi telefon. Kličem policijo. –Mami, ne razumeš!
Nisem te poslušala. Sama sem šla v park.
Tam sta bila dva hudobneža iz šole, ki sta kriva da sem padla. Boli.
JJ je vse videl. Živi zgoraj. Pozna me iz zgradbe.
Govoril je s fantoma in jima povedal, da sta ravnala napačno.
Nato mi je kupil sladoled, da sem se bolje počutila in me pospremil.
Pri bogu in mojem krojaču! Kako si mu to naredila?
Ima več mišic, kot mi vsi skupaj. Si videl, Todd?
Tudi Todd ne more verjeti.
Žal mi je, to je moj otrok. Ti lahko kako pomagam? –Ne.
V redu sem.
Domov grem, da se zberem. Res sem dobro. Se opravičujem.
Mislim, da se je malce polulal.
Kaj se ti je zgodilo? –Ne morem govoriti o tem.
Rešil sem zagato. –Ubil si jo? –Utihni že.
Hej, orjak. Kako so kaj tvoje kroglice?
V redu so. –Res?
Včeraj je izgledalo, kot da zelo boli. –V redu sem.
Todd misli, da te je videl jokati. –Nisem jokal.
Todda zanima, s čim se ukvarjaš.
Vedno ga muči firbec, zato zaslišuje nove sosede.
Trenutno sem si vzel prosto, da se spet najdem.
Dobrodošel v zgradbi, JJ. Se vidimo. –Hvala.
Sophie, pomagaj. Takoj te potrebujem!
JJ, ravno sem hotela iti po tebe! Hitro pridi!
Sophie, mi lahko prineseš brisače? –Mama, JJ je tu. –Kaj? Zakaj?
Naj pomagam. –Ni treba. Uredila bom.
Vodovod v teh starih zgradbah. Samo zategniti moram, pa bo.
Ni to krivo. Le naravnano ni.
Ozzie, nehaj!
To je čudno.
Po navadi sovraži tujce, tebe pa prav obožuje.
Ja, res čudno. –Pridi, mali.
Izgleda, da si imela prav. –Ne razumem, kaj se je zgodilo.
JJ lahko ostane na večerji. –Ne, raje ne bi.
Mislim, da bi moral.
Mojbog.
Zaprta steklenica je bolj zadaj. Za gorčico.
Stavit grem.
Hvala.
Oprostita za minutko. Moram se javiti. –Seveda.
Ja? –Hej, lepo, da si se javil.
Zanima me, zakaj piješ klinčev rosé v nadzorovankini kopalnici?
V kopalnico si nastavila kamero?
Kakšen perverznež bi naredil kaj takega?
Genialni perverznež. V kopalnici te navadno nihče ne posluša.
Pa res. –Ne dajaj tega name. Kaj za vraga počneš tam?
Povabili sta me na večerjo. –In si privolil? –Mala me izsiljuje.
No, prav. Prebrodila bova tole situacijo.
No, tako bova naredila.
Šel boš na večerjo. Tam boš vljuden in prijazen,
nato pa se boš pobral od tam. –Misliš?
Boljše ideje? –Ja.
Dal jima bom dozo natrijevega pentotala.
Ti vdreš v oblak in brišeš posnetek. Nastaviva, kot da v zgradbi pušča plin.
Bum, dokazov ni, midva pa greva stran.
Naj bo po tvoje.
Žal je piščanec malo suh. –Ja, res je preveč pečen.
Misliš, da je to slabo?
V Afganistanu smo za en mesec ostali brez zalog, zato smo jedli kuščarje.
Nismo smeli streljati, saj bi sovražnik slišal. Ubili smo jih s kamni.
Res neprijetno.
Peči smo jih morali nad C4, ki jim je dal kemični priokus.
Ampak takrat smo že pili lasten urin, tako da …
Žal mi je.
Dolgo nisem večerjal s civilisti.
Mami, glede na to, da ti ne boš mogla
jutri v šolo na dan staršev in prijateljev, bi lahko šel JJ.
Mislim, da ni najboljša ideja. –Ja, res ni. –Zakaj pa ne?
Gotovo ima veliko dela. –Veliko dela. –Nima. Brezposeln je.
Cele dneve bulji v televizije.
Sophie, to je nesramno. –Ja, res je nesramno.
Vsi bodo nekoga pripeljali, ti pa si rekla, da ne moreš.
Bila bi edina, ki ne bi imela nikogar.
Prosim.
Resno? Dan prijateljev?
Mala je pretkana. Začenjam pogrešati teroriste.
Lahko noč, JJ. –Res je dobra.
Lahko noč tudi tvoji lezbični prijateljici.
O čem bomo govorili? –Ne vem, to je moj prvi Dan prijateljev.
Šibke informacije niso nikoli dober znak. –Zabeleženo.
Ne pozabi, da se ne smem izdati. Ne govori kdo sem in kaj delam.
Tu pa končava. Nič več tega, drsanja in ničesar več.
Posvetiti se moram delu.
To se ne bo končalo z najino čajanko.
Pa da razčistiva … Dobil sem te.
Vem, da si se ti igrala s cevmi pod umivalnikom.
Ne vem, o čem govoriš.
Nekoč je živela deklica, ki je precenila svoje sposobnosti.
Nekega dne je izginila. Nihče ni našel trupla.
So ti všeč zgodbe?
Nekoč je živel agent CIE, ki je v dekličino kopalnico dal kamero,
medtem pa osvajal njeno mamo ob piščancu in vinu.
Vas to učijo v Langleyju?
Jezus.
Zdaj se ne moreš umakniti. Tukaj sva. –Ne umikam se.
Samo nikoli nisem maral šole. –Nihče je ne. To je šola.
Le preživeti skušamo.
Pridi.
Dobrodošli.
Naši učenci so navdušeni, da bodo lahko razkazali šolo.
No, pa začnimo.
Spoznajmo vaše starše in prijatelje.
Kdo bi začel? Andre. –Pripeljal sem mamo.
Zdravo. Sem Tina in pomagam ljudem upravljati z denarjem.
Ko se odločijo za upokojitev imajo na voljo nekaj sredstev.
Jaz in moja ekipa določamo čase letov pri letalski družbi.
Teh je več kot 3000 na dan.
Ko upravljam tega malega robotka,
lahko od znotraj popravim srčne zaklopke.
S tem postopkom rešim več kot 100 življenj letno.
Sophie, kdo pa je s tabo? –Nisem dvignila roke. –Že v redu.
To je moj prijatelj, JJ.
Žal mi je.
Oprosti, mali.
Mojbog.
To je moja noga. –Pardon.
Pozdravljeni. Ime mi je JJ.
Na kariernem področju trenutno iščem možnosti.
Brezposeln.
V prejšnji službi sem … Odnašal sem smeti.
In to po vsem svetu.
To je žalostno.
Lepo se obnašajte. Vsaka izkušnja je nekaj vredna.
Tukaj ni nič sramotnega.
Čudna je. Zakaj je pripeljala njega?
Ko sem rekel, da sem odnašal smeti …
sem mislil človeške smeti.
V resnici sem bivši pripadnik elitne vojaške enote,
zdaj pa v oddelku tajnih operacij za eno od obveščevalnih služb ZDA.
Ta je lahko CIA, ali pa tudi ne.
Res je, da ne bi smel govoriti o tem,
vendar sem opazil kar precej obsojanja in neprijaznosti,
zato sem se odločil, da bomo to razčistili.
Ampak, če bodo informacije zapustile to sobo
vas bom moral poiskati.
Šalim se.
Neke vrste.
Ste bili kdaj ustreljeni? –Ja.
Lahko vidimo brazgotine? –Helen!
Ste že koga ubili? –Koliko?
To sploh ni pomembno.
To sploh ni pomembno. Vedeti morate, da so bili slabi ljudje.
Teroristi, ugrabitelji, preprodajalci, trgovci z ljudmi
ali pa samo nadležni.
Menim, da tega ne bi smeli poveličevati.
Sedi, Hal. Imel si priložnost.
Vse kar sem počel, je bilo za varnost naše domovine.
… 8, 9, 10. No, prihajam.
Imam vaju.
Se vidimo jutri, Sophie. –Se vidimo, Emily.
Pozdravljen, JJ. –Hej, gdč. Besser. –Kar Pam mi reci.
Reči moram, da si naredil res velik vtis name.
Vesela sem, da sva se spoznala.
Hvala. Z veseljem. –Mislim, da smo vsi uživali.
Lep dan želim. Se vidiva. –Prav.
Raztrgaj to. –Kaj?
Slišal si me. –Ja, ampak … –Osebno se vključuješ.
Pojej to. –Ne!
Hej, vidva. –Mami.
Kako je šlo? –Bilo je super!
Adijo Sophie. Adijo, JJ. –Se vidimo.
Poslovit se grem od prijateljev. –Seveda.
Si pa res naredil dober vtis.
Na vse.
Hvala za danes. –Seveda. –Sophie izgleda zelo srečna.
PARIZ, FRANCIJA
Kako gre?
Dogovorila sva se.
Hotela sem se ti le zahvaliti, ker si šel z mano v šolo.
Naredil si dober vtis na mojo mamo in prijatelje.
Z veseljem sem pomagal, ampak je bilo zadnjič.
Saj nisi poročen, kajne? –Zakaj te zanima?
Rada bi te spoznala. Kakšna je tvoja prava zgodba?
Na zunaj grob, ampak prijazen. Nekako poškodovan in osamljen.
Me zafrkavaš? –Ti je umrla žena? –Ne.
Partner? –Ne.
Si vodil spodletelo akcijo, kolegi so padli, pa te muči to?
Boš že nehala?
Ko te pošljejo na misijo je vedno težko.
Še težje je ljudem, ki jih pustiš doma.
Na predzadnji misiji sem bil ustreljen. Zaročenka je odšla. Ni več prenesla.
Pri moji službi … Pač bolje je biti sam.
Ljudje v vsakem primeru trpijo.
Zakaj ti sploh to razlagam?
Je riba vse kar je ostalo od nje?
Lepo, da sva govorila. –Počakaj.
Kaj pa, če ti povem, da bom tudi jaz vohunka, ko odrastem?
Veliko sreče. –Resno mislim.
Mi ne verjameš? –Glej, preprosto nisi za vohunko.
A tako.
Torej naj ostanem v okvirju in sanjam, da bom morda točajka,
modna oblikovalka ali organizatorka porok?
Pa medicinska sestra, kot tvoja mama?
Tako ali tako sem hotela vprašati Bobbi.
Ona je vodja naloge, tebe so samo mišice.
Dvomiš vame? Bobbi je analitičarka.
Bobbi ni niti približno izurjena. Če te bo kdo treniral, bom to …
Dobra si.
Ne počni tega.
Kaj bova najprej? Strelišče ali poligon?
9-letnikov ne pustijo na strelišče. –To pa ni zabavno.
Veva, da si dobra lažnivka, ampak kaj pa, če te da
sovražnik na detektor laži?
Zakaj to počnemo? Sploh ne bi smela biti tu.
Osredotoči se na dihanje. Tudi rahlo povišan krvni tlak kaže,
da ne govoriš resnice.
Začeli bomo s čim preprostim.
Nekaj te bom vprašal, ti pa odgovori z očitno lažjo.
Te igle se ne smejo premakniti, jasno?
Pa začniva.
Kdaj dobim prvo nalogo? –Ko se odločim, da si pripravljena.
Saj sem že. –Si res? Pa dajmo.
Vidiš tisti blok tamle? –Ja.
Poznaš koga, ki živi tu? –Ne. –10 minut.
Toliko časa imaš, da prideš na enega od balkonov. –To hočeš?
Pa se zavedaš, kako nevarno je to? –K meni nisi imela problema z vstopom.
Samo 5 minut rabim.
S čim se preživljaš?
Sem agentka KGB, pod krinko v četrtem razredu.
Moj brat ima 3 noge in prodaja crack, mama pa je prostitutka.
Ne potrebujem stroja, da mi pove, kdaj kdo laže.
Res? –Ja. Zavoham laž.
Endorfini sprostijo določen vonj, dlani se potijo,
najbolj očitno pa je mežikanje z očmi.
To je vse kar rabim. –Misliš takole?
JJ, mislim, da si res srčkana in občutljiva oseba.
JJ, občudujem vse tvoje tetovaže.
Nehaj.
Verjamem, da nisi nikoli jemal steroidov, JJ.
Jezus!
JJ, nehaj. Resno. Samo šalim se.
V vsakem boju je element presenečenja.
Ti si šibka in drobna, jaz pa ravno obratno.
Tvoja naloga je, da prideš mimo mene.
Najboljše je, da osebo zamotiš,
drugače sploh sploh nimaš možnosti …
Borovnička!
Je že v redu, Borovnička!
Ta pa je hladnokrvna.
Vsega, česar si me do zdaj učil, bi se lahko naučila na Youtubu.
Res?
Kdaj me boš začel učiti zabavne zadeve,
kot je odhod med eksplozijo, brez da pogledaš nazaj,
ali pa dober stavek, preden koga ubiješ?
Vse tvoje znanje izhaja iz filma Misija: Nemogoče.
Ampak …
Če bi že imel kak stavek, mora biti vedno nov.
Imaš za vsakega drugačen stavek? –Ja.
Kaj bi rekel, če bi bil morilec zamaskiran kot sladoledar?
Rekel bi mu naj se ohladi, nato pa bi ga zabodel s palčko.
Pa Božička? –Rekel bi mu, naj nese darila v pekel.
Kaj pa moški, oblečen v psa, ki prodaja ure?
Tvoj čas je potekel, prekleti pes.
Kako si se imel? –Dobro, pa ti?
Dobro.
Je kaj narobe? –Ne. –Si prepričana?
Izgleda, kot da te nekaj moti.
Naučil si jo, kako preslepiti detektor laži, mene pa ne.
Res ni vse v letih, ampak ona jih šteje 9.
Spi z nočno lučko.
Jaz sem profesionalna hekerica z magisterijem iz angleščine.
Samo čas sva preživljala skupaj. Nič je nisem zares naučil.
Pokazal si ji, kako namesti eksploziv.
Bil je plastelin. –To sploh ni pomembno.
Ti nabavim plastelin? –Če bom hotela, ga bom sama.
Z veseljem ti ga prinesem.
Ne gre za plastelin, ampak za naju. Midva sva partnerja.
Povedal sem ti že, da nisi moja partnerka.
Hej!
Si pripravila večerjo? –Takoj je ne bo več.
Halo?
Victor, kaj počneš tu? –Sprosti se.
Ne obstaja signal ali nadzorna naprava, ki je to ne ustavi.
O čem pa govoriš? –CIA ti je na sledi.
Čez dve minuti bodo vdrli, zato imaš minuto, da mi daš, kar hočem.
Karkoli.
Kam je moj brat skril načrte? –Ne vem.
Mislim, da veš. –Ni mi ravno zaupal.
Nikomur ni zaupal, še najmanj pa tebi.
Slišal sem ga reči, da so načrti pri njegovem najboljšem prijatelju.
Najboljšem prijatelju? –Ja, ampak ga ne poznam.
Jaz pa.
Oditi moram.
Si dobro? Kaj je tako nujno? –Morava se resno pogovoriti.
Prosim?
Pri moji mami si skrenil s poti, ampak še vedno lahko urediš.
Raziskovala sem.
Cosmo pravi, da moraš biti možat, vendar pokazati ranljivejšo stran.
No, kaj se dogaja? Si mi lagala, da bi prišel?
No … –JJ, kaj pa ti tu? –Hotel je priti na razstavo in videti moja dela.
Očitno obožuje umetnost. –Jo res?
Ja, seveda jo. Mislim …
To, kar si narisala …
s temi barvami. Neverjetno.
Pa še razločno se vidi, da je to ptica.
Čisto nasprotje od tega sranja. Kaj za vraga sploh je to?
Izgleda, kot da bi hot dog sral na mačko.
Prav ogabno, kajne? Res je tako …
Naj končam.
Naprej grem, mami. Imam domačo nalogo. Se vidiva, JJ. –Adijo.
Oprosti za tisto prej.
Včasih bi moral biti tiho.
Res? Nisem opazila.
Ko se navadiš samote, ne znaš več z ljudmi.
Ja, tudi jaz vem, kako to gre.
Veš, kaj pravijo za starše? Ni vse odvisno od nasvetov.
Moraš biti zraven, se družiti z otrokom.
Sophie že nekaj časa nima tega.
Pred letom dni ji je umrl oče.
Pretvarja se, da je dobro, ampak vidim, da jo nekaj muči.
Ne. Močna je, kot mama.
Ne vem, kako močna sem. –Jaz pa, verjemi mi.
Jajca me še vedno bolijo.
Oprosti za to.
Ti povem skrivnost?
Lahko.
Pojma nimam, kaj delam.
Samo prepustim se.
Jaz tudi.
Poglej tega malčka. –Morda je bolan.
Samo malo pomoči rabi. No, pa izvoli, mali.
Vse bo v redu, kolega.
No, pa si v bolje. Na varnem si.
Imela si prav.
Tudi on je potreboval le, da sem se prikazal.
Tega pa nisem pričakoval.
Ubogi ptič.
Razmišljala sem.
V četrtek imam v službi prosto.
Zanimalo me je, če bi morda kaj pojedla skupaj.
Ne bom jaz kuhala, obljubim.
Ja.
Super. –Ja, super bo.
Se vidimo. –V redu.
Lahko noč.
JJ! –Kaj?
Kaj se je zgodilo?
Čisto si jo obrnil. –Si prisluškovala?
Sploh nimam pojma.
Ni tisto, kar sem pričakovala, ampak ne moreš več pokvariti.
Ideje za restavracijo? –Tekel sem mimo bara s prigrizki in plesiščem.
Ples? No, pokaži mi kaj. Znaš vsaj malo zaplesati?
Ne. –Predaleč sva prišla, da bi zdaj vse uničil.
Nehaj.
Te je zadela kap?
Ni tako slabo. –Nekaj mi obljubi.
Dovolim ti iti na večerjo z mojo mamo, ampak brez plesa.
Ne bova tvegala, jasno? –Niti malo empatična nisi.
Je to jasno? –Jasno.
V redu. Lahko noč, JJ.
Lahko noč, Sophie. Hvala za spodbudne besede.
Ni zakaj.
Kaj je bilo tako nujnega? –Nič posebnega.
Čudno. Bi morda morala kaj vedeti?
Ne. –V redu.
Zanimalo me je, če bo morda kaj pojedla skupaj.
Ja.
Se zajebavaš? Kaj si mislil?
Nisem mislil. Nepremišljena odločitev zaradi adrenalina.
Njen pogled je bil čudovit. –Čisto se ti je zmešalo.
Najprej malo pelješ na drsanje, greš v šolo, zdaj pa še zmenek
z žensko, ki jo nadzoruješ. Na koncu pa mi še o vsem lažeš.
Če bom z njo, bo varna. –Njena varnost ni del tvoje službe.
Videti morava, če jo bo zlikovec kontaktiral.
To je najina naloga. –Naloge ni. Vse je nesmiselno.
V tistem stanovanju ni nobenih podatkov. Samo razbita družina.
A zdaj bi ti govoril kaj je res? Odlično!
Vem, da si v zadnji odpravi izgubil celotno ekipo.
To je zaupno. –Saj veš, da sem tehnica, kajne?
Znam poiskati podatke. Bilo bi uporabno, če bi mi kdaj zaupal.
Razumem.
Ti si vase zaprt tip, ki pravi, da dela sam. –Po tankem ledu hodiš.
Morda bi moral peljati Kate na večerjo, da preboliš preteklost
in izveš, če pod temi tetovažami še vedno bije srce.
No, pa bom. –V redu. Lepo večerjo ti želim.
Tega si nisem tako zamišljala.
2 DNI KASNEJE
Hej, JJ. Imaš minutko? –Žal, imam zmenek.
Veva. Sophie nama je poslala nujno sporočilo.
To sranje je iz mode, kajne, Todd?
Pridi.
No vstopi, saj ne grizeva.
Kate je posebna dama, se ti ne zdi?
Absolutno. –Lepa. –Pametna tudi. –No, veliko je že prestala.
Ranljiva mati samohranilka.
Todda zanima, kakšni so tvoji nameni. –Le na večerjo jo peljem.
Todda je vzgojila samohranilka. Skrbi ga. –Samo večerja je, Todd.
To pa je samo prijateljski klepet med sosedi.
Odvrzimo maske, JJ.
Veva, kako razmišljajo moški. –Obljubim, da bom ravnal prav.
V redu. Koliko časa še imamo?
Lahko sem malo pozen. Okoli 10 minut?
10 minut? Saj nisem bog. To ne bo šlo.
Raje te naročimo za maj.
V redu.
Todd ima prav. Uspelo nam bo.
Najprej se moramo rešiti srajce. Izgledaš kot reklama za brisače.
Kaj za vraga si mislil?
Nato uporabimo eksfoliant. –Ne vem, kaj to pomeni.
Začenjata me strašiti.
Sophie pravi, da sta se preselili iz Pariza.
Ja.
Ko je umrl njen oče, sva še malo ostali, ampak je bilo težko.
Lani je policija vdrla v hišo in vse zasegla.
Zamrznili so nama račune in vzeli vso lastnino.
Moj mož je bil vpleten v umazane posle,
jaz pa nisem imela pojma.
Res …
Res je čudno, kaj lahko ljudje skrivajo v sebi.
Spet se srečava. –No, kako stojijo stvari?
Skupaj sta uro in 20 minut. Izgleda v redu, oba nasmejana.
Odlična, modna izbira. Čeden izgleda. –Kaj je s to srajco?
Uredila sta ga Todd in Carlos.
Super. Želiš zvok?
Tudi zvok imaš? –Saj nisem stara 9 let. Pa brez zamere.
Lepo je malo biti v družbi odraslih.
Sophie, če boš hotela kdaj deliti znanje, ki si ga dobila od JJ-ja …
Pozabi.
Seveda lahko. Ti pa mi pokaži, kako prisluškujem telefonu.
Kaj pa ti?
Kakšen usodni preobrat te je pripeljal v našo zgradbo?
Kate … Nekaj bi ti res moral povedati.
Bi zaplesal?
Že leta nisem plesala. –Mislim, da to ni …
Tako je prav, sploh ne razmišljaj. Ne smeš plesati.
Se bojiš?
Mojbog. –No, pa dajva.
To. –Pa dajva.
Ne, ne, ne. –Ja, ja, ja!
No, dajva.
Čakaj.
Pazi malo. –Res mi je žal.
Zgodilo se bo.
Končal bo v pogovorni oddaji.
Izgleda kot poroka na koncu Shreka.
Nocoj sem se zelo zabavala. –Jaz tudi.
No, lahko noč. –Lahko noč.
Matematični problemi so naporni. Moraš si jih nekako razdeliti.
Najprej premisli, kaj naloga zahteva od tebe, nato pa računaj.
Kako si dobil to brazgotino? –Šrapnel.
Poglej tole. Skiro.
Ni slaba. Zdaj pa se zberi.
Je bil moj oče slab človek?
Ja, je bil.
Jaz mislim …
Menim, da je sprejel nekaj slabih odločitev.
Še posebej pri poslovanju s tvojim stricem.
Ampak, če je pomagal vzgojiti tebe, že ni tako slab.
Zdaj pa matematika.
Reciva, da je nekje 12 res slabih ljudi, ki jih je treba sesuti.
Ampak imam partnerja.
Zdaj pa deliva ducat slabih ljudi na dva.
Koliko jih bo sesul vsak od naju?
12 deljeno z 2 je 6.
Če je tvoja partnerica Bobbi, jih boš moral sam sesuti 12,
ona pa te bodri iz kombija.
Ampak počakaj. V okolici je še 7 zlikovcev,
ti pa ne veš kam iti. Tvoja tehnica te sovraži, zato se je odpeljala.
Ups, mrtev si.
Zdravo, Kate. –Hej, lahko prosim za uslugo?
Seveda. –Pravkar so mi podaljšali izmeno.
Bi popazil na Sophie?
V redu bo, ampak nočem, da bi bila tako dolgo sama doma.
Ja, ni problema. –Hvala, rešil si me.
Lahko poskrbiš, da bo naredila domačo nalogo? –Bom.
Hej, mami.
Končala sva nalogo, zato delava večerjo. –Ja. –Kaj pa bo?
Ker ne znam kuhati, proteinski napitki. –In topli sendviči. –Ja.
Že imam.
Lahko za minuto govoriva? –Seveda.
Moral bi poklicati, če lahko ostanem.
Nisem pričakovala takega vzdušja. –Žal mi je, Sophie je prepričljiva.
Saj nisi v težavah. Hotela sem se zahvaliti.
Si kot prijeten poletni veter, ki nama je zapihal.
Mami, kam gre to?
Takoj pridem.
Pečen je.
BERLIN, NEMČIJA
Kje so moji načrti? Ura teče, nič ne reče.
Ne skrbi preveč, Azar.
Vem kje so, vendar bom potreboval 24 ur.
Gremo noter. Oči so povsod.
Mislim, da je Marquez našel, kar je iskal.
Pojdite noter. Takoj!
Stojte! –Ne premikatje se!
Noter!
Gremo!
V kotu jih imamo. Obe ekipi morata …
To pa mora biti pomembno. –Saj je.
Zato sem hotel, da govorimo tukaj.
Naloga je zaključena. –Kaj?
Marqueza smo dobili v Berlinu. Namesto predaje se je razstrelil.
Ogromno je trupel. Forenziki še preučujejo to zmedo.
Naloga je končana. Družine ni treba več nadzorovati.
Torej greva v Chicago in izprazniva stanovanje?
Ne samo to. Tudi svoji pisarni bosta izpraznila.
Vdrli ste nama v trdi disk. –Ja, to je naše delo.
To ni tako, kot izgleda. To lahko pojasnim.
1 milijon ogledov. To ni …
To ni današnja tema.
Imela sta eno nalogo. Eno nalogo! Sedeti in gledati.
Ampak ne, vidva sta ogrozila nalogo in kršila protokol.
To je nesprejemljivo. –Bobbi ni kriva, jaz sem … –Konec je.
Jaz …
In tega nama niste mogli povedati po telefonu?
Le zato sva morala leteti sem? To je drago.
E-pošta ne dela? To je davkoplačevalski denar.
Bobbi, kdaj boš kaj rekla? Ves let nazaj si molčala.
Prav si imela. Opozorila si me, jaz pa te nisem poslušal.
Daj no, reci kaj. Zakaj nisi jezna name?
Ker si moj junak, stari.
Všeč mi je bilo, ko si postajal normalen.
Srečno.
Hej, kar naprej. –Zdravo. Hvala.
No, kod pa si hodil? –No, jaz …
Upam, da prinašam dobre novice …
Potencialno pa tudi take, ki bi te lahko razburile.
Najprej dobre.
V redu.
Kate …
Res si mi zelo všeč.
Odkrila si del mene, ki je bil globoko skrit.
Reciva, da si tudi ti naredil nekaj takega.
Pa novice, ki bi me lahko razburile?
Ojej.
Sva od CIE. Iskreno mi je žal.
Res sem neumna. –Kate …
Kje so? –Kate …
Mojbog! Dober si. Res si dober, JJ!
Vse te tvoje zgodbice. Pa to s Sophie.
Hotel sem vaju zaščititi. –JJ?
Pojdi v sobo.
Prosim. –Počakaj, mami. Ne bodi jezna. Lahko pojasnim.
Vedela si?
Kako si mogel? –To je moje delo.
Odidi.
Kaj sem storil?
Ves čas si imela prav. –Ja, vem.
Z malo in Kate sem se spustil na osebno raven.
Bil sem šibak. –Osebne zadeve niso nujno šibkost.
Tebi je uničilo kariero in ogrozilo nacionalno varnost,
ampak večina ljudi ima neke osebne odnose.
Ampak ne jaz. Jaz imam ribo.
Kako mu gre? –Ne preveč dobro.
Sem tudi samo dekle. Stojim pred fantom in prosim ljubezni.
Najbolj žalosten film.
Sprehod z Ozziejem sem uporabila kot krinko, da te lahko vidim.
Zelo pametno, ampak ne bi smela biti tukaj.
To je zate. Ni riba, zato ne bo kar tako umrlo.
Lahko jo imaš za vedno.
Naj te spremim nazaj.
Ne bova se več videla, imam prav?
Tu in tam vaju bom preveril, dobro?
Ne bom vaju pozabil. Obljubim.
Mami, si v redu? Kaj se je zgodilo?
Pojdi se igrat.
Sranje.
Kako srčkano. Sophie se igra z agenti CIE.
Sedite.
Zakaj ne odideš, Victor. Samo pojdi že.
CIA naju nadzoruje. Vsak trenutek bodo tu.
Ne bo. Za to sem poskrbel z eksplozivi
in staro zgradbo s tunelom, zgrajenim med 2. svetovno vojno.
Priden.
Tega ne bodo mislili večno, ampak potrebujem le en dan.
Ne poškoduj ga! –Tega malčka?
Nikoli ga ne bi ranil. Pomeni mi več, kot vi vsi skupaj.
Je bratov najboljši prijatelj.
Mojbog! Kaj naj naredim?
Dotaknila se bom kovčka!
Ja, le nauči otroka. Meni ni treba nič pokazati.
Vse je tu.
Hej, družinica. Odprto je bilo. Todd je pripravil svoj humus.
Fanta, oditi morata. –Družina je na obisku.
Nesramni ste. Humus je izjemno težko pripraviti.
Odidita.
Zdaj pa dovolj. Res ste prizadeli Todda.
Ne morem verjeti. Kako sta vedela?
To bova odnesla, JJ.
Nočem preluknjati česa tako lepega, kot si ti.
Zmedena sem. –Tudi vidva sodelujeta?
Kdo v tej zgradbi sploh govori resnico?
Sva neodvisna pogodbenika.
Načrti po smrti tvojega moža še vedno niso prišli na trg,
Zato sva vedela, da so tu. Igrala sva na dolgi rok.
Gejevski par ni nikomur sumljiv.
Torej lažeta tudi o tem, da sta geja? –Ne, seveda sva geja.
Zaljubila sva se na tej nalogi. Pravzaprav je srčkana zgodbica.
Ugotovila sva, da oba obožujeva ceviche in rakete dolgega dosega.
Tudi ti si bil dober.
Seveda sva pričakovala, da ju bo nadzorovala CIA,
ne pa, da se bo agent zapletel z nadzorovanko.
Dovolj o tem. Daj nama ključek.
Ne vzemi tega osebno, ljubica. Še vedno smo prijatelji.
Ozzie!
JJ! –Ne!
Ne!
Za Marquezom grem!
Stojta!
Ustrelila vaju bom v vajina čudovita obraza, polna botoksa.
Ne zmoreš pritisniti na petelina. –Sploh me ne poznaš, prasec.
Nisi preveč dobra s pištolami, srčica.
Morda res.
Vesta, v čem pa sem dobra?
V lomljenju …
Lomljenju …
Pusti me!
Glav.
Pridi!
Zakaj to počneš, stric Victor? –Ti si zavarovanje. Ne pravi mi stric.
S tvojim očetom sva se sovražila. Midva nisva družina. –Hočem domov!
Utihni! Niti besede več!
Bobbi, si tam? Ga lahko izslediš?
Ja, samo s satelitom se moram povezati.
Samo minuta.
Našla sem njen iPhone. Peljeta po 88. cesti.
Predlagam, da gledaš na cesto.
Ali na pločnik. –Stara, ti si nora!
Kaj je na tistem ključku? –Jedrske stvari za konec sveta.
Še vedno ni dovolj dober razlog, da si mi lagal. –Prav imaš, res ni.
Imam vaju na satelitu. Izgleda, da se odpravljata v Naperville.
Tam je letališče. –Že greva tja.
Čez 400 metrov zavijte levo.
Uporabljaš Waze?!
Ja! Bojim se tvoje vožnje.
Pusti me!
Ne premikaj se.
Kate, jaz ne bi. –Primi se!
Prispeli ste na cilj.
Tega pa nisem pričakovala. –Jaz … Ne, jaz tudi ne.
Ne sme je vzeti s sabo!
Kaj boš naredil? –Delam na tem!
Kdo naredi letališko stezo na robu pečine?!
Kaj za vraga?
Z napačnim se zajebavaš. –To pa bomo še videli.
Ne skrbi, Sophie. Ne bo prišel mimo mene.
Načenjaš moje živce.
Če ustrelim v gorivo bomo vsi umrli. –Potem pa le hitro.
Morda se mi zdi, ampak to mi je znano. –Trenutno sem zaseden!
Mislim propeler in cisterna goriva.
Samo nacisti manjkajo.
Nehaj nakladati!
Ne! JJ!
Ne premikaj se, Sophie!
Bojim se!
Ne glej dol!
Poglej me.
Uravnotežiti bova morala letalo, če ne bo padlo.
Kaj? Ti pojdi ven spredaj.
Jaz bom šel zadaj. Dobiva se na krilu.
Hodi počasi in ne glej dol. Zmogla boš.
V redu.
Stojta!
To bom vzel jaz. –Sophie, ne delaj tega.
Srček, daj mi to, jaz pa obljubim,
da bosta s prijateljem preživela.
Sophie, ne.
Briga me za neke neumne načrte, JJ.
Naj jih ima.
Pridna punčka. Ampak žal sem lagal.
To imamo v družini. –Po moji strani ne.
Lep polet, prasec.
Lep polet, prasec? –Daj mir, bila sem živčna.
Ni slabo, mala. –JJ, razneslo jo bo!
Gremo!
Počakaj, JJ!
Sophie!
Prosim.
Kaj pa počneta?!
Očitno ne bo eksplodirala. –To pa res ni zabavno.
Že v redu. Hvala.
Nikomur ne povej, da sem to naredil. –Kaj? Si jo imel ves čas kar v žepu?
Dovolj je.
Resno mislim. Zdaj pa nehajte ploskati.
No, res smo medijsko izpostavljeni zaradi načina dela,
ampak vedeti moraš, da se borijo zate.
Dobro si uredil zadeve. –Hvala.
Veliko smo razmišljali … Želimo, da se vrneta. –To.
Sama si izbirata naloge. Kjerkoli želita.
Nekaj časa ne bi potoval.
Bi se dalo kaj doma? –Morda kje v Chicagu?
Morda. Razčistiti moram s partnerico.
Res? –Ja. Chicago?
Ja! –No, ja.
Raje bi bila spet v kombiju. Nič več orožja. –Ja, se strinjam.
In če sva res partnerja, bi morala dobiti isto plačo kot JJ.
Ja, jaz tudi. –Iste plače.
O tem bom moral govoriti s kom od zgoraj.
Zgoraj ne obstaja. To je najvišje nadstropje.
Dobro izgledaš, JJ. –Hvala. –Ja, moram se strinjati.
Fuj, nehajta.
Sophie, pridi. Lovili se bomo. –Takoj.
Popularnost zna biti naporna. –Zabavaj se, mala.
Mojbog! Prosim, ne!
Vadil sem, prasca!
RAZKRILA SEM VOHUNA
Režija
Scenarij
Za DrSi prevedel Prnaver
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Igrali so